ЕКОЛОГІЯ МОВЛЕННЯ ЗДОБУВАЧІВ ОСВІТИ: ТЕОРЕТИЧНИЙ І ПРАКТИЧНИЙ АСПЕКТИ - Білавич, Галина; Перчик, Мар'яна; Павлюк, Ангеліна; Озарко, Вероніка (Гірська школа Українських Карпат, 2021)
Стаття присвячена теоретичним та практичним аспектам проблеми екології мовлення здобувачів освіти. Зазначено, що питання формування культури мовлення - предмет особливої уваги українських науковців. У контексті цієї проблеми чимало вітчизняних дослідників (О. Сербенська, М. Мірченко, Г. Білавич, Б. Ажнюк, Л. Ажнюк, Л. Андрієнко, Л. Белей, О. Михальчук, О. Скопненко, О. Тараненко, О. Тищенко-Монастирська та ін.) слідом за зарубіжними вченими (А. Філл, Е. Хауген та ін.) актуалізують проблему екології мови. Термін «екологія мови» виник порівняно недавно (1970 р.), згодом у зарубіжній науці з’явилися нові напрями дослідження, зокрема й еколінгвістика. Під екологією (культурою) української мови автори розуміють досконалий рівень мовнокомунікативної підготовки, яка передбачає дотримання нормативності української літературної мови, володіння всіма стилями української мови; уміння висловлюватися правильно й виразно, використовувати за призначенням різні стилістичні мовні засоби наукового стилю в письмовій та усній формах. Проблема екології мовлення здобувачів освіти є сьогодні надзвичайно актуальною: мова – необхідна умова виховання соціально активної і духовно багатої і морально розвиненої особистості. Від мовлення залежить також професійна успішність особистості. Як показали результати досліджень, студентам властивий середній та низький рівні володіння мовленнєвою культурою. Українська мова має велике значення в системі освіти, оскільки саме за допомогою мови в середніх і вищих закладах здобувачі освіти набувають компетентностей. Досконале володіння українською мовою є обов’язком і прерогативою майбутнього вчителя початкової школи. Створення екологічно мовного середовища в закладі освіти – одна з педагогічних умов формування екологічного українського мовлення учнів та студентів. Засобом мовної діяльності, спрямованої на очищення мовленнєвого середовища від суржику, росіянізмів, мовних помилок, тощо, може стати науковий гурток «Мовні екологи». У такий спосіб і студенти, і школярі оволодівають усіма необхідними мовними й мовленнєвими компетенціями, збагачують свій словниковий запас, екологізують довкілля.